RyuKo Fansubs
Animes-bg.com
В този свят, който някой ден ще се превърне в руини...
...мечтите и надеждите нямат смисъл.
Защото вътрешно вече си заспал...
...и никога няма да се събудиш.
Усети с ръцете си бъдещето, което не може да бъде променено.
Да изгоря заради живота ти!
Да пожертвам живота си, който някой ден така или иначе ще си замине...
(Но за идеалната мечта.)
Да се отдам на мечтата си!
Но дори да й се отдам, мечтата си остава само мечта.
Ти си звездната светлина.
Епизод 21 Течението
Превод: Inuyasha Редакция: jsh
Сацуки!
Извинявай, че те накарах да чакащ.
Не, просто аз подраних.
Да, вярно.
С 10 минути по-рано.
А, това ли?
Спечелих го на аркадата онзи ден...
Но май не ми отива, нали?
Ето.
Щом ти харесва, вземи го ти.
Но...
Доста е спокойно.
Обаче скоро цяло Токио ще се превърне в руини.
А когато това стане, Земята също ще бъде унищожена.
И повечето от организмите населяващи Земята, просто ще загинат.
Доста страшен разказ.
Има ли някой, който ще е тъжен, когато умреш, Юто?
В онзи момент, когато обсъждахме защо не бива да убиваме хората...
...ти спомена за това.
Защото ще има хора, които ще тъгуват за другите.
А?
Така ли съм казал?
Да.
Наистина ли?
Изглежда водата много те харесва.
Да, поради някаква причина.
Юто, ти защо отвърна на поканата от Каное?
Да не е защото има нещо, което искаш да притежаваш, или да направиш?
Не.
Просто е хубаво да се бориш срещу съдбата...
Но веднъж си помислих, че също може да е интересно...
...просто да следваш течението й и да видиш как ще приключат нещата.
Дали това не е прекалено двусмилен отговор?
Ами да вървим.
Нямаш против италиянската кухня, нали?
Така е, откакто Араши изчезна.
Нека за сега да го оставим сам.
Но Араши толкова много обичаше Сората...
Защо?
В момента не знаем със сигурност...
...но съм сигурна, че го е направила, защото си има лични причини за това.
Хайде усмихни се вече.
Ако вие сте депресирани, тогава Сората ще е още по-тъжен, нали?
Да...
Добре ли си?
Той винаги ме е подкрепял.
Така, че този път аз ще го подкрепя.
Така е.
Тревожа се за тези деца...
Да...
Причината, поради която Араши изчезна...
Знаеш ли каква е тя?
Не съвсем...
Но вероятно...
Вероятно?
Тези двамата изпитват нещо един към друг.
Вероятно, това да изчезне от живота на Сората...
...е било нейния начин, по който да изрази любовта си към него.
Защо така?
Това е просто мое предчувствие.
Същото може да се каже и за вас, нали г-н Аоки?
За да държите жена си и дъщеря си далеч от тази битка...
...нарочно сте се развели.
А жена ви дори сега не може да си обясни причината за това.
Вярно е...
До някъде ви завиждам, че можете толкова много да сте загрижен за някой...
О, извинете ме.
Сигурно съм ви обидила...
Не, няма проблем.
Както и да е, това за което трябва да се тревожим са младите.
Все пак, те още са прекалено млади.
Пък и може да ни отнеме още време...
...докато истинските сили на Камуй се пробудят.
Трябва да направим нещо...
Да.
Карен!
Не се тревожи, вече няма да действам толкова безотговорно.
Добре.
Това заболя, Звяр...
Какво има?
Звяр...
Какво има?
Пусни ме...
Изглежда Звяра днес не е толкова щастлив.
Не е щастлив?
Като, че ли ревнува от Юто.
Поне така изглежда.
Но комютъра, никога няма да има чувства или настроения.
Каное...
Ами ти?
Да видим...
За мен няма проблем, докато ти не си отегчена.
Юто е забавен човек.
И за цялото това време, изобщо не се е променил.
Искаш ли да ти разкажа, как го срещнах за първи път?
Да.
От известно време знаех как изглежда...
...понеже го бях видяла в съня на сестра ми, Хиното.
Както теб, така и Юто.
Но го видях много късно.
Появи се горе...
Познах го още от първия поглед.
Здравейте.
Някакъв проблем ли има?
Леле, боже...
Пак ще ми се карат, ако скоро не се върна в офиса...
Видях те в съня си.
Съня си?
Да.
Имаш нещо подобно на специални сили, нали?
А? Вероятно имате предвид...
...това?
Земен Дракон.
Господаря на Водата.
Така ли наричат, човек като мен?
Искате ли да ви покажа още повече?
От сега нататък постоянно ще ми показваш все повече.
Добре, няма проблем.
Нормално е за Юто да каже това.
Така е.
Без да се привързва към нищо...
Следвайки само течението...
Сацуки, спомням си, че и ти мразеше да се привързваш към нещо, нали?
Много пшенични зърна паднали на земята...
...и дали началото на богата реколта.
Съжалявам, г-н Аоки.
Знам, че е лошо, но не мисля, че ще мога да удържа на обещанието си.
Приятна работа за днес.
И на вас!
Е, аз ще тръгвам.
Ето, хапнете си от вафличките докато вършите извънредната си работа..
- Много благодаря! - Е, довиждане.
Вратите на влака се затварят в платформа 1.
Решаваш един проблем, а се появява друг...
Здревейте.
Доста време мина, г-н Сейчиро Аоки.
А, здравей.
Какво съвпадение.
Винаги ли се прибирате по това време?
Не, просто днес се случи да си тръгна по-рано.
Обикновенно се прибирам доста късно...
...заради авторските ръкописи, или когато трябва да ги редактирам.
Сверата на издаделството също не е толкова лесна.
Така е.
Постоянно трябва да се извиняваш на авторите заради...
...късното отпечатване на ръкописите им.
Никога не ми е липсвала тревогата за другите.
Малко ви завиждам за работата ти в администрацията.
Така ли?
Между другото, на къде сте тръгнал в момента?
Не мога да ви кажа.
Все пак, ако те заведа в скривалището ни...
...ще ми се карат.
Разбирам...
Нещата наистина не вървят добре...
Но мога да изляза като стигна близо до мястото.
Ще се радвам.
Видях как се погрижихте за онези неща онзи ден.
Доста сте силен.
Ами имам много скъпи хора, които искам да защитя.
Казваш, че човек става по-силен...
...когато има скъпи хора, които да защити?
Точно така.
Точно затова успях да стана по-силен.
Така ли?
Аз не мисля, че това винаги е вярно...
Все пак, как се казваше той?
Онзи, който умря толкова лесно...
...за да защити теб и съновницата?
Да започваме.
Добре.
Защитно поле...
Да...
Юто никога не би закъснял толкова за срещата ни на чай.
Звяр, побързай!
Ааа...
Защо днес си в такова настроение?
Моля те, побързай!
О не, костюма ми вече за нищо не става.
А беше толкова скъп.
Много скоро, няма да се нуждаеш от никакви дрехи.
А, това доста ми помогна, Сацуки.
Сега вече мисля, че май ще стигна на време за чая ни...
Хубаво ще е сега да се отърва от вас, като това ще е цената за дето унищожихте костюма ми...
Пари...
Обещанието ти беше друго!
Мисля, че ти бях казала, следващия път да предизвикаш мен!
К-Карен!
А вярно, че обещах така, нали?
Тогава сега може ли да ви помоля да се бия и с вас?
Ще видиш сега.
К-Карен!
Звяр, погни пак Юто.
Отново сме в същата ситуация...
Но какво да се прави, все пак сме огъня и водата, двете противоположности...
Но, защо толкова искаш да се бием?
А, заради него ли?
Да не би, защото си влюбена в г-н Аоки?
Но това не е хубаво.
Все пак г-н Аоки има жена и дете.
А, вярно нали се е развел...
...значи няма проблем.
Радвам се за вас.
Не ми е нужно да се радваш за мен.
Знаеш ли това?
Ако едно зрънце жито падне на земята и умре, от него ще поникне голяма реколта.
Какво трябва да значи това?
Това е цитат от Откровението на Йоан в Библията.
И има за цел да предаде, че е по добре да пожертваш себе си...
... за да защитиш света, в който живеят скъпите ти хора.
Това значи да защитиш някой, който ти е скъп!
Звяр!
Защо не правиш нищо?
Помогни на Юто!
Прости ми, Боже...
Г-н Аоки!
Не! Бягай!
Не ми се искаше да нападам госпожица, и то в гърба...
...но това е за дето ме изгори.
Не ми се иска да прережа гърлото ви...
...затова ще ви държа тук, докато се удавите.
Колко жалко...
В края на краищата, не успяхте да помогнете на никой.
Наистина сте повече от жалка...
А?
Вече е късно да бягаш.
Карен!
Юто!
Пусни ме!
Вече за нищо няма да те моля!
З-Звяр...
Карен!
Аз съм, Аоки!
Карен!
Г-н Аоки...
Добре ли сте?
Да.
Благодарение на вас...
Радвам се...
Не можех да оставя, такъв прекрасен баща като вас...
...да умре.
Вие самата сте прекрасна жена!
Благодаря...
Наистина се радвам, че успях да ви предпазя...
Карен...
Сацуки...
Причината, поради която не бива да убиваме хора...
Наистина ли е защото, ще има хора, който ще са тъжни заради това?
Е, вече и без това няма значение...
Както и да е, относно вечерното ни събиране на чай...
Мисля, че май няма да мога да дойда...
Колко жалко...
Без да питам за истинската причина на болката ти...
...аз те прегърнах силно.
Лунната светлина блестеше над теб...
...и всичко, което направих аз, беше да усиля любовта си към теб.
Чувствам се толкова самотен, че не мога да заспя.
Колкото повече обичам, толкова по-трудно става за мен.
Ето защо мога да стана добър и силен.
Толкова, че дори и болката ще се превърне само в спомени.
Иска ми се да вярвам в това.
Защото не мога да отдам чувствата си към теб на някой друг.